JÄRNKORSET
TAMAN, SOVJETUNIONEN -43 ÅTERTÅGET
Regementsstaben anropar korpral Steiner!
Hör du mig, Steiner?!
Snyggt jobb.
- Titta på mitt nya vapen. - Leta upp ett eget.
- Här är ammunition. - Ge honom ett handtag.
- Titta där. - Inget vi inte har sett förut.
Titta vad jag hittade på baksidan En liten rysk duvunge.
Ta ner det.
Skynda på!
Nu går vi.
Anropa Meyer och be om transport från punkt 7.
Ta med honom.
Knuffa på! Knuffa!
Skynda på!
Stanna!
Detta förbannade land. I början var det nytt och spännande-
-men nu har jag en känsla av att det kommer att sluka oss.
Kapten Stransky, sir.
- Överste Brandt. Välkommen. - Tack, sir.
- Min adjutant, kapten Kiesel. - Hur står det till, kapten?
Tackar som frågar. Eländigt. Jag har diarré. Hur mår ni?
Er adjutant, löjtnant Triebig. Han är också ny här.
- Vill ni ha ett glas vin? - Tack, gärna.
- Ta min rock. - Ja, sir.
Inte illa...
Ett moselvin från 1937 här i södra Sovjetunionen. Otroligt.
En flaska mosel är inte mer malplacerad här, än vi själva är.
- Skål för er hälsa. - Den är inte värd att skåla för.
Skål för ett slut på kriget.
Varför anser ni att det är absurt att vi är här, överste?
Varför bad ni om förflyttning från Frankrike?
Jag vill ha järnkorset.
- Ni kan få ett av mina. - Jag skämtade bara.
Mitt befäl frågade mig samma sak. "Jag kan inte hindra er”, sa han.
"För jag vet att östfronten inte klarar sig utan er."
"Ge er i väg, ni hjältemodiga åsna."
"Hjältemodiga åsna." Precis så sa han.
Jag tar tillbaka min förra skål. Skål för alla hjältemodiga åsnor.
Jag skulle vilja klargöra en sak för kapten Kiesel.
Jag tog uppdraget, för att jag anser att här behövs män med kvalitet.
Det är dags att krossa myten om det oövervinneliga Sovjet.
- Hur gör vi det? - Genom att höja moralen.
Straffa de olydiga och upproriska, öka respekten för överordnade...
Låg moral går hand i hand med nederlag.
Ni är ny här vid fronten-
-så jag säger inget om att ni talar som...en åsna.
Jag känner ju inte till den ryska fronten än-
-men jag tror ändå inte att de tyska soldaternas ideal...
De tyska soldaterna har inga ideal!
Han slåss inte för västerlandets kultur-
-eller för en regering eller det jäkla partiet.
Han slåss för sitt liv. Gud välsigne honom.
Som soldat anser jag det vara min plikt-
-att underordna mina åsikter dem som mitt lands ledare företräder.
- Vare sig de är rätt eller fel. - Löjtnant Meyer, överste.
Steiner är på väg tillbaka. De är i samma skick som vanligt.
Jag vill ha rapport så fort de vilat.
- Ja, sir. - Kapten Stransky är här, Meyer.
Se till han han blir informerad om vår situation.
- Steiner är tillbaka. - Naturligtvis.
- Vem är Steiner? - Han kan vara problematisk ibland
Men han är en första klassens soldat så vi ser mellan fingrarna.
Nåt att tillägga, Kiesel?
Steiner är en myt... men män som han är vårt sista hopp.
Och i den bemärkelsen är han en mycket farlig man.
Jag får väl se...
Om ni tillåter, överste.
Nå, vad tycks om vår nye kapten?
Han tycks tro att han har ett uppdrag:
Att få ett andligt övertag över sin bataljon-
-och därmed symbolisera renheten i det tyska Wehrmacht...
...även när det förlorar!
Om Stransky och Steiner blir de sista, så Gud hjälpe oss!
Välkommen till andra plutonen, kapten Stransky.
- Löjtnant... - Meyer, kapten.
Jag ska visa er förläggningen och informera er om läget.
- Var är min bunker? - Framför fabriken.
Andra plutonen har vakten. De har precis varit ute och rekognoserat.
- Vem är befäl? - Korpral Steiner, sir.
Vad är det för särskilt med honom?
Vid Novorossijk räddade han överste Brandts liv...och mitt.
Intressant.
Korporal Steiner.
Jag är kapten Stransky, er nye befälhavare.
Ja, sir.
- Vem är det? - Korpral Schnurrbart.
- Och den andre? - Det är en rysk fånge, sir.
Ni vet att vi har order att inte ta några ryska fångar.
- Gör er av med honom. - Hur då, sir?
- Skjut honom. - Skjut honom själv...sir.
Det ska jag...omedelbart.
Sen ska jag ta itu med er.
Det behövs inte. Jag ska se till att det blir gjort.
Jag vill träffa er i min bunker om en timme.
- Jag vill ha full rapport. Uppfattat? - Naturligtvis, sir.
- Korpral Steiner? - Jag är Lili Marlene...
Kom hit, grabben.
Steiner!
Jag ska visa dig hur vår nya armé ser ut.
- Vad heter du? - Menige Dietz.
De skickar hit småbarn nu, sir.
Menige Dietz...
- Hur länge har du varit soldat? - 6 veckor. Jag är frivillig.
Gör inget frivilligt här. Lyssna bara på Kruger och mig.
Gör som vi säger, annars får du en känga långt upp i röven. Uppfattat?
- Och kalla mig inte "sir". - Ursäkta.
Följ med den äckliga typen där. Lägg honom i Schillers koj.
Kern...Se om du kan hitta en vapenrock eller en filt åt pojken.
Schillers vapenrock måste ligga där nånstans.
- Lediga! - Tack, sir.
Min rapport.
Jag beklagar incidenten i efter- middags, men en order är en order.
Vi har svårt nog att skaffa mat till våra egna, utan att ta fångar.
Och det är farligt för säkerheten..
Jag har läst er preliminära rapport-
-och glädjande nog kan jag meddela att översten och jag är överens om-
-att befordra er till sergeant med omedelbar verkan.
- Er befordran tycks inte beröra er. - Nej.
Har ni nåt att tillägga till rapporten?
- Ryssarna lär höra av sig snart. - En offensiv?
Jag skulle tro det. Rätt snart.
- Och er pluton? - Två döda, en saknad.
Döda? Hur då?
Kulor, kallbrand, artilleri, bombanfall, otur, dödlig syfilis.
De vanliga orsakerna, kapten.
- Letade ni efter den saknade? - Nej, sir.
Jag ansåg att det vore oansvarigt att riskera hela plutonen för en man.
Ni ansåg vad...?
En plutonchef lämnar aldrig en man kvar.
- Jag ska försöka bättra mig. - Det vill jag ha skriftligt på.
Vet ni, korpral...sergeant...
Jag får en känsla av att ni överskattar er betydelse.
För närvarande har jag inga såna illusioner, sir.
Jag föreslår att ni inte underskattar ert sällskap.
Allt ni är och kan komma att bli beror på den ni ser framför er nu.
Det ska jag inte glömma, sir-
-men får jag tillägga att man oftast är vad man känner sig som.
Naturligtvis. . . Naturligtvis.
Ni kan utgå.
- Jag är strax tillbaka, sir. - Var det en honnör?
Ja, sir.
Triebig!
- Akta dig, Steiner. Han avskyr dig. - Jag överlever.
Han är ingen vanlig pamp från nazistpartiet.
Han är en rik, preussisk militäraristokrat.
- Varför tar du in äpplen? - För att äta, din idiot.
- Ni vet hur härskarklassen är. - Vad har de att härska över?
Var inte naiv. Stransky kommer att överleva kriget på nåt sätt-
-och han kommer att ha kvar sin mark, sin förmögenhet...
...och sin position, men han kommer att vara farlig som besegrad.
- Se upp. Han lever inte i vår värld. - Han lever i min värld nu...
Var snäll och följ med in. Jag vill visa er en sak.
Stå inte där och sup, Kern. Hjälp till.
- Tack. Jag trodde inte ni visste. - Vi är en spaningspluton...
Grattis på födelsedagen, löjtnant Meyer!
Förklara allt för kaptens kalfaktor så han inte gör några misstag.
Och håll uniformen snygg. Han är noga med det.
Vodka, vin, kyckling. Hur har du lyckats överleva så länge, Maag?
- Han är suverän på att skrapa ihop. - Skål på er, allihop.
Skål för den sista ryska kulan.
Skål för att överleva.
- Ja... - Ja!
Skål för era fruar, flickvänner, kvinnor!
- Skål för tjejerna på Folies-Bergere! - Och Reeperbahn!
Försiktigt!
Skål för Dietz svendom!
Sköt dig, så ska vi presentera dig för Triebig.
- Du behöver bara luta dig fram... - Nu kommer tårtan.
- Det här skulle kapten Stransky se. - Skål för tårtan!
Sluta! Vad tror ni vi gör här? Firar födelsedagsfest mitt i skiten?!
Håll käften när jag pratar! Vill ni festa, så sup er fulla!
Det finns en kula för er också, era jävlar!
Rör mig inte! Du stinker som ett skithål!
Kom nu. Låt oss inte förstöra alltihop.
Det är löjtnant Meyers födelsedag.
Har den äran, löjtnant.
Ha en trevlig fest.
- Jag tar lite mer vodka. - Häll upp. Det räcker åt alla.
- Förlåt mig. - Det är okej.
Löjtnant Meyer ska strax till vår högt ärade kapten Stransky-
-som ni alla snart får träffa. Det här är ingen begravning, så drick!
Nu sjunger vi, för fan!
Var var ni placerad innan ni kom hit?
- I Sydfrankrike, Biarritz. - Det känner jag väl till.
Slå er ner och berätta för mig om det.
Ett underbart land. Det måste känts hårt att förflyttas därifrån?
- Jag ansökte om det, precis som ni. - Som jag?
- Så intressant. Och er kalfaktor? - Vi tjänstgjorde tillsammans.
I Sydfrankrike...
Åh, dessa fransyskor... "Comme elles sont delicieuse."
Fransyskorna, Triebig...
Jag hade inte tid att tänka på fransyskorna.
Inte? - Du då, Keppler? Hade du roligt med fransyskorna?
Det hände...
Får jag fråga en sak, Triebig? Trivs ni med soldatlivet?
Javisst, men ibland kan det vara lite underligt.
Ja, det är verkligen en annorlunda värld, en värld fylld av faror.
En värld full av män, en värld utan kvinnor.
Inte sant, Keppler? En värld utan kvinnor.
Jag har en teori att män klarar sig bra utan kvinnor.
En mans verkliga uppgift är inte bara att avla barn-
-barnafödande och choklad - utan att vara fri att härska och slåss.
Med andra ord att leva en mans liv.
Kvinnor är inget annat än... till besvär-
-fast ibland är de nödvändiga.
Jag är soldat. Måste jag, så klarar jag mig utan kvinnor.
Och du, Keppler? Klarar du dig utan kvinnor?
Jag gör som jag blir befalld, sir.
Det svaret gillar jag! "Jag gör som jag blir befalld."
- Vad heter du i förnamn? - Josef.
Om det hjälper, kan jag sätta ord på era tankar.
Ni föredrar en värld av män framför en av kvinnor-
-i alla lägen. Inte sant?
Jag förstår inte, kapten.
Ni behöver inte förställa er inför mig, av alla människor.
Har jag inte rätt? Ni föredrar en mansvärld framför en kvinnovärld.
För allt i världen, det är väl inget fel på det? Svara ja nu.
- Det är möjligt. - Ni sa ja.
Ni sa ja.
Han sa ja. Inte sant, Keppler? Han sa ja!
Han sa ja! Inte sant, Keppler?!
- Ja. - Högre! Gjorde han inte, Keppler?!
- Säg ja, högt! - Ja. Ja!
- Högre! - Ja!
En sak kan jag försäkra er... om ni blir avslöjade...
...kommer ni att hängas...sakta... båda två...
...tillsammans.
Ut härifrån nu.
Ammunitionen börjar ta slut. Sektor 3 behöver mer 9 mm.
Steiners pluton, alla okej. Sektor Z47, inga förluster.
- Och vi har inte fått posten. - Tack.
Bort med tassarna från mina löss!
- Inte nu igen...! - Man ska rapa innan man fiser.
Sektor 7, ingen aktivitet.
Skicka ut honom utomhus. Ut med dig, Kern. Skynda på.
Nej, då tror ryssarna vi använder senapsgas, och det är förbjudet.
Fan, Kern. Vad har du för avgasrör och när gick det sönder?
Jag fungerar bra och har inga problem.
Är du också skyldig, Kruger? Är det din naturliga lukt?
Hör på, era idioter! Jag har mina skäl att vara smutsig..
Hade ni varit i fält lika länge som jag, så hade ni vetat varför.
Jag lärde mig det efter Stalingrad.
Naturligt kroppsfett i kombination med smuts-
-gör huden vattentät.
- Vattentät? - Självklart...
- Hur är det? - Tyst.
- För tyst. - Ja.
De väntar tills det ljusnar.
Vad gör vi här?
Vi sprider den tyska kulturen över en desperat värld.
Sa inte nån att krig är den högsta uttrycksformen för kultiverat folk?
Jo, en dåraktig, klok man vid namn...Frederick von Bernhardt.
Och vad sa von Clausewitz?
Clausewitz sa: "Krig är en fortsättning av politiken."
- "Med andra medel." - Ja...med andra medel.
- Tänker du nånsin på dina barn? - Hela tiden.
- Var är de? - Jag vet inte.
Tar man av en uniform, finns det alltid en annan under.
Gå!
Alltihop är ett misstag.
Olyckliga handlingar - mina, andras...
Allt utan minsta tanke. En ytterlighet mot en annan...
...och ingendera fungerar... eller kommer nånsin att göra det.
Här står vi i mitten, i ingenmansland, du och jag.
Gå hem. Gå hem!
Steiner!
Är det ett skenanfall?
Ett skenanfall...?!
De anfaller med full styrka!
Vi måste få spärreld annars förintar de oss!
- Jag behöver hjälp! - Lugn, ni är inte ensam.
- Hela fronten... - Jag är visst ensam!
Steiner och Triebig är inte här och jag vet inte var Meyer är!
Gå ut och leta upp dem!
Förbered sedan motanfall.
Jag ska gå till motanfall.
- Var är mitt vapen? - På väggen.
Skaffa mer ammunition!
Ner, era idioter!
Tillbaka! Håll ställningarna!
Håll ställningarna! Fortsätt skjuta!
Framåt!
Ge mig luftunderstöd!
Vi vinner!
Var är mitt luftunderstöd?!
Telefonen ringer!
- Kapten Stransky! - Var är ert motanfall?!
Vi har gått till motanfall!
Jag är skadad, men jag fortsätter! Jag vet min plikt!
Men jag behöver ammunition!
Löjtnant Meyer!
Titta på mig.
Följ ljuset.
Bra.
Titta på mig igen.
Sergeant...
- Har ni sovit gott? - Rätt så.
Lukta.
- Inget. . . - Känner ni nån smak?
Något bättre.
Vanligt vid hjärnskakning. Det har varit så i en vecka.
Det kommer snart tillbaka.
Er journal visar flera skador de senaste åren. Några men?
Huvudvärk...synrubbningar...
...och jag kan inte kissa ur vänster öra längre, men annars är det bra.
Doktorn vill att ni stannar här i tre veckor, tills provtagningen är klar.
Sen rekommenderar de hempermission.
Hem...
Schnurrbart...Schnurrbart!
Givakt! General von Hessel!
God dag, soldat. Hur står det till?
Han har en svår hjärnskakning, sir. Han har fått flera utmärkelser.
Jag vill ha 65 % av dem tillbaka i tjänst om tre dar.
Ah, mat!
Utsökt. Ta in köttet och vinet i den privata matsalen.
Ät! Ta för er, allihop!
Grönsaker är nyttigt för er. Med hälsning från er befälhavare.
Alla som är här liknar nån annan. Fick jag ett svårt anfall?
- Ja...ni var mycket våldsam. - Våldsam?
Det måste bli slut på våldet..
Säger ni att det måste bli slut på våldet ...?
- Nej tack, jag är i tjänst. - Ta en klunk.
Jag skulle få sparken.
Vill ni dansa?
Håll min flaska... så håller jag er om midjan...
...och så dansar vi.
Hör på, nu...Det är ju löjligt.
- Schnurrbart! - Rolf?
- Har du åkt vilse? - Sån tur har jag inte.
Jag blev skadad i benet när du blev skadad i huvudet.
Semestern är slut. Jag ska tillbaka till moder Ryssland.
Alla skickas härifrån. Vi ska plocka upp några av dina grabbar också.
Vill du följa med, eller har du det bra?
Gör klart för avfärd!
- Korpral, låt bilen vänta! - Vad fan pratar ni om?
Det är en order!
- Vad är det, Rolf? - Vad då?
- Vad är det frågan om? - Jag åker tillbaka.
Jag trodde du skulle åka hem.
- Jag har inget hem. - Mitt hem...
Vårt hem...
Älskar du kriget så mycket?
Är det det som är felet med dig, Steiner?
Eller är du rädd för vad du skulle vara utan det?
Länge leve Tyskland.
Jag sa vänta, för fan!
Jag menade det inte, Steiner. Du är galen.
Rolf!
- Din jävel! - Hallå, Kern!
- Hartwig! - Hejsan, sergeant!
Schnurrbart! Tagen med byxorna nere igen...?
Anselm.
Välkommen tillbaka, sergeant.
Kruger!
Du kommer tillbaka för tidigt. Låt mig vara.
Upp med dig, din pirat!
Jag har saknat dig.
- Vem har vi här, då? - Partimedlem Zoll.
Med hälsning från Stransky, SS insatsgrupper.
- Är du med i partiet än, Hollerbach? - Om jag kunde hitta det.
Tystnad! Partiet är övertygat om att vi vinner kriget.
Hoppas ni har memorerat våra nummer och våra mödrars flicknamn...
...korrekt.
Jag vill inte att Gestapo tar fel personer.
Jag struntar i vad ni tror på och vad ni har gjort.
Er plikt är mot oss - plutonen och mig.
Uppfyll det, annars ska ni få med mig att göra.
- Uppfattat? - Ja, sir.
Jag är dadda här, några frivilliga?
Vad har vi här? En hök och en hare. Jag tar dig.
- Ta en klunk. Det är din flaska. - Skål, Rolf.
Den där tar jag
- Några papper att skriva på. - Det gör jag senare.
- Sluta! Var försiktig med min J.J. - Ja, sir.
Behandla den korrekt.
Sergeant Steiner anmäler sig, sir.
Tack, det var allt.
Välkommen tillbaka, sergeant Steiner.
Var så god och sitt.
Nu, när ni är tillbaka - och jag är glad att ni är tillbaka-
-tycker jag att vi ska börja om på vänskaplig fot.
Men kärnpunkten är... att regementsledningen anser...
...att jag förtjänar järnkorset nu.
De har bett mig om två vittnen på att jag drev tillbaka ryssarna.
Jag har uppgivit löjtnant Triebig... och er.
Särskilt er. Löjtnant Triebig har redan skrivit på.
Kan jag utgå ifrån att det här är ett privat samtal?
Det ser så ut, inte sant?
Ta lite vin, en mosel från -36.
Jag tar också lite.
Tack, sergeant.
Men kom ändå ihåg att i det civila - Likväl som i det militära-
-finns det en distinktion mellan människor.
Var det det ni menade när ni sa: "Allt ni är och kan komma att bli"-
-"beror på den ni ser framför er nu."
Skillnaden... är en fråga om moralisk...
...och intellektuell överlägsenhet-
-vilket, vare sig ni vill eller inte beror på arv och klasstillhörighet.
Om jag minns rätt, var Kant son till en sadelmakare-
-och Schuberts far var en fattig lärare.
Kanske att talang, känslighet och karaktär-
-inte längre är privilegier för den så kallade överklassen.
Kant och Schubert var undantag.
Vi pratar om generella drag... inte individer.
Men jag är en... och det är ni också.
Sa inte er Führer att klasskillnaderna skulle utplånas?
Jag är officer i Wehrmacht, inte partimedlem!
Jag är preussisk aristokrat, inte en av dem!
- Så vi är överens för en gångs skull. - Bra.
- Men han är fortfarande vår Führer. - Tyvärr...
Det är en annan fråga som inte är vår sak att bedöma.
Varför vill ni så desperat ha det?
Det är bara en bit värdelös metall. Titta.
- Det är inte värdelöst för mig. - Varför är det så viktigt för er?
Tala om det för mig, kapten.
Sergeant, om jag återvänder... utan järnkorset...
...kan jag inte se min familj i ögonen.
Personligen anser jag inte att ni förtjänat järnkorset.
- Vart ska ni?! - Till Kruger!
- Ingen kan ha överlevt där! - Ur vägen! Jag ska dit!
- Steiner! - Skaffa några bårbärare!
De andra...?
Döda...Alla är döda.
Hör på mig.
Vi ska gå härifrån nu.
Res dig upp och följ med mig. Kan du det?
Tre timmar...I tre timmar har jag suttit här ensam.
Jag vill inte vara ensam igen.
Jag vill aldrig nånsin vara ensam igen.
Det ska du inte heller.
Varför sa ingen att Steiner var tillbaka?!
Vi hade viktigare saker att göra.
Skicka hit honom genast. Ni vet säkert vad det gäller.
- Uppfattat, Stransky? - Ja, sir.
Nu får vi se...
Jag gillade inte hans tonfall. Jag är less på alltihop.
Men det kvittar, för jag hörde från pålitlig källa-
-att högkvarteret redan har avskrivit brohuvudet vid Kuban.
Snart är hela Krim en "cul-de-sac".
Inställ er hos Brandt.
Om ni fick välja mellan Biarritz och Sibirien, Triebig-
-vilket skulle ni då välja?
- Steiner. - Överste.
Sätt dig.
Hur var det på sjukhuset?
Intressant. Jag kan rekommendera det.
Ledde kapten Stransky motanfallet den dan löjtnant Meyer stupade?
Meyer ledde anfallet. Kapten Stransky syntes inte till.
- Är ni säker på det? - Jag såg löjtnant Meyer dö.
Hämta Triebig. Stanna. Jag vill att ni hör på.
Ni skrev på er kaptens rapport. Var ni där när han ledde anfallet?
Jag följde kapten Stransky till slagfältet och såg honom samla män.
Sen skickade han tillbaka mig.
Hur vet ni då att han ledde anfallet? Ni har skrivit under på det.
Jag hörde det från sårade som återvände.
- Kan ni ge mig namnet på nån? - De var inte stabspersonal.
Jag känner dem bara till utseendet.
Dessutom var det rök, eld, vi var under beskjutning.
Ni ska veta att jag har kollat upp ert uttalande, Triebig.
Kapten Kiesel informerar er om resultatet av utredningen.
Utredningen visar så här långt-
-att männen i andra kompaniet, som deltog i striden-
-enhälligt har uppgivit att anfallet leddes av löjtnant Meyer.
Ingen av dem såg kapten Stransky eller löjtnant Triebig.
Det finns inget föraktligare än att stjäla den ära-
-som med rätta tillkommer en man som stupat i strid.
Om sergeant Steiner vidhåller sina uppgifter-
-måste jag vidta diciplinära åtgärder mot kaptenen...och er.
Vidhåller ni att kapten Stransky inte var med kompaniet?
Skulle jag kunna få lämna mitt svar om två-tre dagar, sir?
Såg ni Stransky eller inte?!
Ni kan utgå, Triebig. Ni behövs inte mer..
Vad tar det åt er? Ni är den ende som står mellan Stransky och järnkorset.
Ni kan inkallas som vittne i en hedersdomstol.
Mina mellanhavanden med Stransky är av personlig art.
Jag har alltid visat stor förståelse för er-
-men jag är trött på att bråka med era överordnade.
- Jag har aldrig bett er. - "Aldrig bett mig..."
- Aldrig bett mig...Är ni inte klok? - Varför är ni så otacksam?
Vad har jag att vara tacksam för, kapten?
Er tolerans?
Bara för att ni och översten är klokare än andra officerare-
-skulle jag hata er mindre?
Jag hatar alla officerare.
Stransky, Triebig, alla järnkors- jägare i hela den tyska armén.
Vet ni vad det är ni säger?
Vet ni hur mycket jag hatar den här uniformen-
-och allt den står för? Herregud!
Gå...Bara gå er väg.
Divisionsstaben, sir. General von Kellingshof.
Jag visste inte att det var så illa. Det gör mig ont att höra.
Vi retirerar till brohuvudet vid Kuban.
Ingen eftertrupp, inte ens Steiners pluton.
Vi retirerar inte...vi flyr.
Kapten Stransky. Ja, kapten Kiesel? Jag tänkte precis ge mig av.
Inte riktigt än. Hör på nu.
Regementsstaben anser att det är rena självmordet-
-att lämna kvar nån eftertrupp, inklusive Steiners.
De ska också evakueras omedelbart. Uppfattat?
Ja, kapten.
- All eftertrupp evakueras omgående. - Ska jag meddela Steiners pluton?
Ja.
Steiner, tack!
Regementsstaben, kom!
- Kompani B, hör ni mig?! - Svara!
Stridsvagnar!
Hör ni mig, Stransky?!
Alla linjer är döda!
Skynda på! Ner i tunneln!
In i fabriken!
Eld!
Ta hit några minor, Zoll! Fort!
Lägg dem på banden!
Ner!
In i fabriken! Fort!
De anfaller från båda hållen, Maag!
Upp på gångbron, Kruger! Fort!
Ut härifrån!
Skynda på!
- Kapten Bucher anmäler sig. - Har ni orderna?
Och ett brev till er, att överlämnas personligen.
Du kan gissa vad det är, va?
- Förflyttning? - Just precis.
Stransky ska inställa sig i Paris om en vecka.
Min kalfaktor visar er till er förläggning.
Packa inte upp allt. Vi kanske måste ge oss av.
Om inte Steiner säger emot Stransky-
-kan han visa upp sitt järnkors för hela Paris, den arrogante jäveln.
Stransky i Paris och Steiner... Gud vet var han kan vara.
Det måste vara... 22-23 km härifrån till Anapa.
Träsk...vildmark...
Det är samma sak överallt bakom de ryska linjerna.
- Här är ditt vapen. - Vi försöker med vägen.
- Vi tar oss aldrig över vägen. - Varför så bråttom?
När vi tagit oss ur den här knipan, väntar nästa.
Kusten är klar, Steiner!
Då går vi. Skynda på.
Sno på, Anselm!
Boskapsvagnarna, eller vad de skickar, beräknas ankomma 1200-
-förutsatt att ryssarna inte sprängt spåret.
- Några frågor? - Nej, sir.
Utgå.
Fortsätt med skenanfall och motstötar längs fronten.
De lyssnar inte.
Inte du heller...
Förlåt, hur sa?
Vem behöver järnväg?
När vi brutit oss ut härifrån gör vi en framstöt mot Stalingrad-
-och sen vidare mot Moskvas ytterområden.
Vad ska vi göra när vi har förlorat kriget?
Förbereda oss för nästa.
Tror du han tar sig igenom?
Steiner...? Hur skulle det gå till?
Kalla hit Zoll.
- Vad är det? - En bro. Ta dina vapen och kom.
Det är en lek.
Barn brukar leka att det betyder otur att kliva i solen.
Jag tänkte att om jag inte klev i solen, skulle vi klara oss allihop.
Ställ er i hörnet!
Ta ut vapnen! Kruger, du går upp!
Schnurrbart, utsidan! Genomsök de andra byggnaderna!
In i det andra rummet!
Kom här, sötnos! Försök inte gömma dig för mig.
Kolla radion och bär ut den där kroppen.
Stanna där!
Sluta, Anselm! Sluta!
Sluta med era jävla dumheter! Det är ingen bordell, det är krig!
Titta vad jag hittade, Rolf!
Bär ut liket, sa jag!
Allt klart här ute!
Vad är det här?
Den visar deras positioner vid Anapa.
Då har vi halva jobbet gjort. Tacka damerna.
- Säg åt dem att klä av sig. - Vem ska hålla dem varma sen...?
- Vi behöver deras uniformer. - Låt mig behålla en!
Major!
Hon är död.
- Dietz. Zoll. Vakta dem. - Ja.
Ni andra tar på er uniformerna!
Gå bort till de andra!
Plocka upp dina vapen! Upp med dig!
Ta uniformen och gå in.
Tillbaka med dig!
Plocka upp den! Vill du leka, va? Duktig flicka...
Du ska få nåt att leka med...
Jag är upptagen en stund.
Hur vill du ha det?
Det är bra...
Steiner!
Åh, Dietz
Herregud!
Gör inte...flickan illa...
Tror ni på Gud, sergeant?
Jag tror att Gud är sadist, men han vet antagligen -
inte ens om det.
Idiotiska karl...
Steiner! För Guds skull!
Ta kvinnorna och följ med mig ut!
Ut! Gå ut!
In med er!
Nu är vi kvitt.
Det var en sak till. Det är en man som jag vill ha ut härifrån fort.
Jag har nämnt det förut.
Om han kan få åka med högkvarterets stab, -
- skulle jag vara väldigt tacksam. Tack, sir.
De kommer upp på båda flankerna. Kaos.
Det behöver du inte bekymra dig om längre.
Inställ dig på högkvarteret.
Du ska evakueras.
Jag kan inte lämna er, sir.
Så länge jag är i stånd att utfärda order.
Ska dessa otder åtlydas.
Jag har god lust att inte åtlyda den ordern, sir.
Du har umgåtts för mycket med Steiner.
Lyssna på mig nu.
För många av oss tyskar har slutet -
- varit väntat länge, men jag har beslutat att du är värd att räddas.
Men jag är en del av allt det här. Det finns bättre människor än jag.
Många av dem dör därute.
Enda felet med dig är att du röker för mycket.
Du är modigare än du själv tror.
En dag kommer det att behövas modiga civila.
Har du tänkt på det?
I det nya Tyskland, om det får finnas-
-kommer det att behövas byggmästare, tänkare...poeter.
Jag börjar inse vad du har framför dig.
Det här blir min sista order till dig.
Du ska leta upp och kontakta alla dessa...
Var det "bättre människor" du kallade dem?
Tillsammans ska ni axla ansvaret -
- som faller på dem som överlever.
Nu måste du ge dig av.
Snälla du, gå!
Braun! Kör kapten Kiesel till tåget!
Kör!
Hur ska vi ta oss förbi de ryska skyttegravarna?
Det är bara en tidsfråga.
De kommer alltid bygga dem.
Om inte här så nån annanstans.
Inte i Tyskland.
I Tyskland...
Tror du nånsin de förlåter oss för vad vi gjort.
Eller glömmer oss?
Men vi kommer att klara det. Vi klarar det...med din hjälp.
Ärligt talat... börjar jag tycka om det här.
Vem vill sitta i en lergrop och vänta på att få skallen avskjuten?
- Här är vi i alla fall fria. - Steiner...
Sjung!
- Här är ert vapen, sergeant! - Hoppas våra egna inte dödar oss.
Eller landminorna.
200 m kvar.
Anselm! Försök nå någon på radion. Säg att vi kommer in i gryningen.
Vi måste ha ett lösenord. Vilket?
Rekognoseringspatrull med flera ryska fångar.
Ingen eldgivning.
Lösenord, Kruger! För fan!
Avgränsning.
Varför inte? Avgränsning.
"Avgränsning", undertecknat "Steiner".
Särskilt lösenord "Avgränsning", undertecknat "Steiner".
"Kommer in med fångar." Låter som en fälla.
- Precis min åsikt, sir. - Han kan ha blivit tillfångatagen.
- Wolf! - Sir?
- Kände du igen rösten? - Nej, det var kodat.
En bra kod, "Avgränsning".
Triebig... om ni - i mörkret - såg ett halvdussin män-
-varav några i ryska uniformer, komma emot er...
Skulle nån då kunna anklaga er, om ni öppnade eld?
Nej.
Kontrollera situationen åt mig -
- och ta hand om den?
Ni tycker väl om Biarritz?
Ni tycker väl om Sydfrankrike?
Kom.
Åh, helvete!
- Kern? - Ja.
Du och jag bär vapnen!
Ni andra håller händerna väl synliga bakom huvudet.
Jag går först.
Nej för helvete, Schnurrbart.
Det kan ha varit en idiot som tog emot meddelandet.
- Jag går. - Rolf!
Du har tagit ansvar för oss alla. Nu tar jag ansvar för dig.
För in oss.
Titta, sir!
Välkommen, sergeant Steiner...
Min biljett hem.
Vi är tyskar!
Steiner! Vi kommer in!
Avgränsning! Avgränsning!
Steiner kommer in!
Avgränsning! Avgränsning!
Schnurrbart! Sätt fart!
Klart för eldgivning!
Eld!
Avgränsning!
Steiner!
Fortsätt eldgivning!
De ser ut som fångar!
Det är tyska soldater!
- Sluta! - Sluta!
Jävla idioter!
- Vi är tyska soldater! - Eld!
Sluta!
Fortsätt skjuta!
Eld!
Min Gud! Det är Steiner!
Stanna!
- Hämta mina män! Sätt fart! - Bårbärare!
Förbannade nazistsvin!
Det var Stranskys order! Jag hade ingen del i det.
Vi är ledsna...
Han är död.
Jag hade ingen del i det!
Menige Dietz, sir
Nu får ni klara er själva.
Om vi inte ses igen, så leta upp ett annat befäl, en annan pluton.
Eller desertera. Det spelar ingen roll längre.
- Vart ska du gå? - Och betala mina skulder.
Du är vår plutonchef. Det här är inte över än.
Du är den nya plutonchefen... och Anselm är din pluton.
Det borde passa dig, din gamle pirat...
Steiner! Steiner!
- Ja, överste Brandt? - Läget förvärras. Ni behövs här.
Mina order är att vara här nu. Min ersättare är redan på plats.
Ni kan ge er av, Stransky.
Er Triebig är död.
Det lyckades inte, kapten. Jag lever...ni är död.
Löjtnant Triebig är inte underställd mig längre.
Han blev förflyttad.
Ditt aristokratiska, preussiska svin.
Ger ni er av utan ert järnkors, kapten...?
Det är bara en tidsfråga...
Var är resten av er pluton?
Var är resten av er pluton, sergeant Steiner?!
Det är ni...kapten Stransky.
Ni är resten av min pluton.
- Vet ni hur man använder det? - Naturligtvis.
Jag accepterar. Jag ska visa er hur en preussisk officer slåss.
Och jag ska visa er... var järnkorsen växer.
Nu!
Stanna där!
Stanna och slåss!
För helvete, res på dig!
Jag måste ladda om! Hur laddar jag om? Steiner!
Jubla icke över att han är besegrad.
Ty även om världen reste sig och stoppade besten, -
har hyndan, som födde honom, börjat löpa igen.